Orson... Kom fram i ljuset.
Stå aldrig i mörkret. Du ska stå i rampljuset. Glöm aldrig det.
Gå tillbaka och önska dig något nu.
Du måste blåsa ut ljusen.
I ett enda andetag... Du får bara en chans.
Är du beredd?
Nu.
UNDERBARN GÖR SUCCÉ I HOLLYWOOD!
Han kom till drömmarnas stad, en stjärna på illusionens himlavalv.
Han var 24 år och hans namn var Orson Welles.
Rulla ut röda mattan, Hollywood, underbarnet är här!
6 maj 1915 gör han entré på livets scen, i Kenosha i Wisconsin.
7 maj säger han sina första ord: "Jag är ett geni."
Senare händelser bekräftar detta.
Vid 18 års ålder far han till New York, världens kittel. Se upp, Orson är här!
Det unga geniet invaderar teatern med produktion efter produktion.
Därefter är det radions tur när han ska ta över världen.
Slutet är nära.
De springer mot floden i tusental och kastar sig i likt råttor.
"Världarnas krig" skapar total panik. Ja, underbarnet har lurat oss allihop.
Vi hade ingen aning om det här... Jag är fruktansvärt ledsen.
Hur länge kan det dröja innan dröm- fabriken lägger beslag på talangen?
Welles-vinnaren är George Schaefer på RKO Pictures.
Med ett kontrakt ingen tidigare fått fångar mr Schaefer in virvelvinden.
Ögonbryn höjdes och hakor tappades över villkoren.
Han får skriva, regissera och ha huvudrollen.
Filmbolaget? De betalar bara.
Så kom Orson. Han träffade de allra största och charmade sig genom stan.
Från Brown Derby till Copacobana...
...Louella Parsons till Hedda Hopper, Hollywoodskvallrets rivaler.
Och nu, nära ett år senare, lämnar vi underbarnet-
-i arbetet med sin första film som alla ser fram mot. Vi väntar, Orson!
Geni? Vem fan tror han att han är?
Han sägs vara slut, mr Mayer. Han har inget manus.
På RKO tror man inte det blir nåt. Han får åka hem till New York.
Då tar vi honom billigt. Han får göra "Världarnas krig"-tramset till film.
Vi tjänar pengar på det och sen är geniet borta.
Du är i Hollywood nu - vad hade du väntat dig? Dina idéer funkar inte här.
Sluta, Mank! Det räcker att höra det av Schaefer och alla andra på RKO.
"Mörkrets hjärta", miljondollarbudget. Ingen vill se den!
-Vad tror du film handlar om? -Börja inte nu igen.
Jag vill veta. Vad tror du film handlar om?
-Livets rika skådespel. -Sällan...!
Folk är dödströtta på livet, de vill drömma sig bort.
De vill se Tarzan och Jane, inte Tristan och Isolde.
Vet du vad de vill se? Trollkonster.
Här handlar allt om fullsatta salonger.
-Att sälja popcorn och läsk. -Inte för mig.
Då blir du den yngste som aldrig blev nåt.
Hellre det än den äldsta föredettingen.
Okej, Mank... Vad ska vi skriva?
Inte vet jag. Det är ju du som är underbarnet.
Nu måste vi skynda oss. Gubben gillar inte sena ankomster.
God afton, mr Hearst. Orson Welles.
Vi satte ut massor av fällor.
Och varje morgon var de utlösta men det var inga möss i dem.
Så en natt gick han upp...
Nu vet jag: Sigmund Freud.
Strålande. De nobbade Joseph Conrad, då tar du detet och överjaget.
Det var han som utlöste fällorna och lämnade osten åt mössen!
Du och Disney älskar råttor.
Manolete, då. Spaniens berömde matador.
Clark i glittrande mundering på den andalusiska slätten...
-Mr Welles prövar på semaforering. -Tjurfäktning, miss Davies.
-Är käre Mank er tjur? -Alltiallo, vapenbroder, bundsförvant...
Passopp, hallick, manusförfattare.
-Tjurfäktades du mycket i New York? -Som liten reste jag och far i Europa.
I Spanien fick jag sitta i knät på Manolete, störst av alla tjurfäktare.
"Vad är matadorens värsta fiende?" "Tjuren" svarade jag naivt.
"Tjuren är bara motståndaren. Hans värsta fiende är rädslan."
"För att kunna döda tjuren måste man tänka som han."
Sedan skred han tappert ut, gjorde ett utfall, två.
Plötsligt rusade tjuren mot honom, marken skakade under Manolete-
-och när han nästan nått fram klev han åt sidan och högg till.
Och när dammet hade lagt sig...
...var svärdet borta - djupt inbäddat i den blodiga besten.
Det är barbariskt. Av all mänsklig sadism...
...är ingenting mer depraverat än grymheten mot djur.
I Spanien skulle grymheten ligga i att inte låta djuret kämpa.
Som i ert magnifika zoo.
-Och vem är ni? -Orson Welles, sir.
Skådespelaren.
-Och regissören. -Då önskar jag er lycka till.
I Hollywood blir tjuren och matadoren dödade båda två.
Var du tvungen att säga så där...?
-Han är skenhelig...! -Jag vill bli hitbjuden igen.
-Varför det...? -Marion är min vän.
Hörde du vad han sa? Grymhet mot djur...!
Jag vill visa dig en sak.
Gubben äger världens största tidningsimperium.
Då får man säga vad man vill.
-Som att vara undfallande mot Hitler. -Det är många som håller med honom.
-Är det nåt att vara stolt över? -Man får inte röka här.
Visst: ingen rökning, inget drickande, inga moraliska laster av något slag.
Att ha en hälften så ung alkoholist till älskarinna är väl en dygd.
Han har sitt eget sätt att göra saker.
Jag avskyr de här tillställningarna.
-Du behöver komma bort. -Det är därför han bjuder hit folk.
Då kommer världen till mig.
Det är inte så illa, alla flickor vill väl bo i ett slott.
Visst är mr Welles festlig, och stilig... fast lite överdriven.
Du kan väl bo hos oss några dar. Säg bara...
Han behöver ha mig här.
-Hur stort är det här vidundret? -Som halva Rhode Island.
-Du skämtar. -Det hade Gud byggt om han haft råd.
Manky... Vill du dansa med mig?
-Ja, då... Du har varit stygg. -Känns det?
-Blir det nån film? -Inte du också, Carole.
Det ordnar sig, ska du se.
-Du är bara rädd. -Jaså, är jag?
Och vad är jag rädd för?
Att din hemlighet blir röjd: att du inte är ett geni.
-För helvete, nåt måste jag få göra! -Använd inte såna ord.
Orson...du håller inte takten.
Nu vet jag vad vi ska göra... Tänk dig en man som format sin tid.
Väldig och gränslöst äregirig, med ett imperium som styr alla under honom.
En nutida feodalherre.
En stor amerikansk biografi, en resa in i odjurets hjärta.
Han har gjort andras liv till under- hållning, nu gör vi det med hans!
-Det är rena självmordet. -Svaret fanns här hela tiden:
I tidningarna, på radion, i det där fåniga slottet!
Jag har talat med Arnie. En offentlig person kan inte stämma oss.
Sånt bekymrar inte honom, han har mer makt än du kan föreställa dig.
-Desto större anledning att göra det! -För att han förolämpade dig?
För att han är skenhelig, vänder kappan efter vinden!
-Påstår sig bry sig om vanligt folk! -Han är journalist.
Han äger Hollywood, vi är skiten på hans skor. Åk tillbaka till Broadway.
-Jag trodde mer om dig. -Jag med, men jag har vant mig.
Hur känns det - att vänja sig?
Hur känns det att underhålla det fina folket i palatset med samma historier?
Hur känns det att vara deras apa?
Jag minns en helt lysande manusförfattare-
-som inte gjort nåt på fyra år, bara ödslat bort sin talang!
En lismare som inte blir anlitad eftersom han är ett fyllo!
Du måste vara törstig. Ta en till. Jag vill ju inte hålla dig tillbaka.
Ska jag tro att du bryr dig om mig? Du skiter i alla utom dig själv!
Hearst hade rätt, du är bara ännu en skådespelare!
Jag kan inte längre. Jag har också haft drömmar...
-...men det är över. -Det behöver det inte vara.
-Ingen vill ju anlita mig. -Jag kan anlita dig!
Det här är rätt manus. Allt i mitt liv har lett fram till det, till dig och mig.
Han kommer att förgöra oss.
Ta min hand...så gör vi filmhistoria.
Vi ska bränna jorden och slå alla med häpnad.
Anteckningar till en roman, min stora moderna tragedi...
-...om Hearst. Snillen tänker likadant. -Varför har du inte sagt nåt?
Jag har inte tittat på det på tio år, och absolut inte visat det för någon.
Jag vill nämligen fortsätta leva.
Det får du nog slå ur hågen nu.
Rosebud.
Marion berättade för Carole Lombard att gubben kallar den för rosenknopp.
Ett smeknamn på hennes sköte och du har inget sagt...!
Det kan man inte ha med i en film.
-Man kan inte nämna sånt alls. -Vi ska nog komma på nåt.
Du fattar visst inte. Varför tror du att jag la undan det?
Det är ju jättebra, det är guld!
Guld? Då ska du få höra, och det här finns inte nerskrivet någonstans.
1924, eller nåt sånt, höll Hearst en födelsedagsfest-
-för en gammal filmproducent som hette Thomas Ince, på sin lustjakt.
De vanliga gästerna är där: Charlie Chaplin, Louella...
Då hoppade Marion i säng med alla så hon smet i väg med Chaplin.
Hearst såg det och blev helt vansinnig.
Han stod på däck med en revolver och sköt som en cowboy.
Han träffade Thomas Ince i bröstet och han dog på fläcken.
Då skred imperiet till verket. Ince kremerades fortare än kvickt.
Ingen polis, inget förhör, Hearsts tidningar tystade ner hela saken.
Nästa morgon erbjöd han Louella ett livstidskontrakt så hon skulle tiga.
Vill du fortfarande peka finger åt en sådan man?
Mer än någonsin...!
Det ska föreställa Siam, något slags balinesiskt tempel.
Ser det ut som ett tempel, tycker du?
Jag har talat med Millicent.
Hon sa nej...igen.
Hon tror att hon kan förlora sin själ. Skilsmässa är tydligen en svår synd.
Skitprat.
Hon tänker bara på pengarna, hon tror att hon ska bli arvlös.
Måste du svära?
Han är ett okänsligt monster, som alla stora män.
Hur skildrar vi det? Ska vi säga att han varit oskulds full, förlorat något?
Något han älskade...
Såna som Hearst älskar inte.
Alla älskar, eller har älskat. Marion, då?
Hon ingår bara i hans samling, som djuren i hans zoo.
För Hearst är det kärlek! "Jag älskar dig - du har fått en vacker bur."
Kärlek på hans egna villkor.
Kärlek på ens egna villkor...
Det är de enda villkor vi känner till.
Där har vi tragedin.
Orson... Jag gör det. Jag skriver manuset.
Det är det finaste du nånsin sagt till mig.
Jag ringer George. Vi ska ha en sekreterare, två, Houseman. Skriv!
-När får jag se manuset? -Om en månad, är det acceptabelt?
Nej, allt över tre veckor är fullständigt oacceptabelt.
Vad ska jag göra, då? Mank och Houseman skriver.
-Vem? -Herman Mankiewicz.
Det vill jag se...!
Skål för kärlek på mina egna villkor...
...för det är de enda villkor vi känner till - våra egna.
Telegram från Jesusbarnet: "Schaefer älskar idén."
"Fortsätt skriva. Sluta dricka. La han också pussel? Sluta inte."
-"Älskar er vansinnigt. Orson." -Skithög.
TYSTNAD! GENIET ARBETAR Welles väntar på klartecken från RKO
Gregg Toland slängde upp sin Oscar för "Svindlande höjder" och sa:
"Jag vill bli er fotograf."
"Ni är skickligast i Hollywood, varför vill ni arbeta med en klumpig novis?"
Då svarade han:
"Enda sättet att lära sig nåt nytt är att arbeta med totalt okunnigt folk."
Man måste använda filmspråket som om det vore nytt. Utmana publiken.
Varför går folk på bio? Jo, för att se sig själva, sina bisarra paradoxala liv...
Tala så man begriper nåt...!
Berättarkonsten styrs av bankirerna. Film kan inte bara handla om pengar.
-Vilken är t.ex. din älsklings film? -"Gold Diggers of 1933".
Övergången blir mindre smärtsam när publiken återgår till vardagen.
De känner att de har blivit berörda, att de fått en tolkning av sanningen...
Det är rysligt intressant, men är det något mellan dig och Dolores Del Rio?
Jag längtar efter att se din film, och den gör säkert succé-
-men inte handlar den väl om Hearst?
Nej då, vår rollfigur är en blandning...
Se mig i ögonen och säg att den inte handlar om Hearst.
Den handlar inte om Hearst.
ALLA TIGER OM WELLES FILM Namnet hemligt
Vad tycker du?
-Den är för lång. -Houseman ville ha breda marginaler.
Återblickarna fungerar inte. Susan och Leland måste hållas isär på slutet.
Då faller logiken.
Det är ett lysande manus, tveklöst, men det måste slipas till.
Vi måste fira.
Mitt kontrakt löper tre veckor till så jag kan föra in ändringarna.
Schaefer kan inte vänta, jag postar dem, och så måste vi ändra namnet.
-Filmens namn? -Nej, "American" är storartat.
Huvudrollens. Charles Foster Craig har inte en tillräckligt hotfull klang.
Jag har funderat på Kane.
-Som i Abel? -K-a-n-e. En stark stavelse. Kane.
-Craig är en stavelse. -Ja, men inte lika bra.
Nej, jag har inte druckit nåt sen jag började skriva.
Skål för mina ovärderliga kamrater.
Hej då!
-"American"? -Hemskt, men jag har inget bättre.
Någon föreslog "A sea of upturned faces", vilket låter tjusigt teatraliskt.
Jag tänkte på "John Citizen USA", men det låter som Warner Brothers-
-eller, värre, Frank Capra.
Citizen... Citizen Kane.
-Det ska den heta: "Citizen Kane". -Z och K, det blir snyggt på affischen.
-Lugna dig nu. Budgeten... -Jag har redan hårdbantat manuset.
Hör på nu...och bli inte tokig.
Fundera allvarligt på att göra film av "Världarnas krig" så blir alla nöjda.
-Be mig inte om det. -Det är din första film, den är svår.
-Och Hearst lär försöka krossa oss. -Tänk på all gratisreklam.
Varje idé har sin stund, den här är nu. Om den är hälften så bra...
-Det handlar inte om bra eller dåligt! -Varför är du i den här branschen?
Har inte filmskapandet betytt något för dig, varit värt att chansa lite för?
Se mig i ögonen och säg att jag ska göra "Världarnas krig" så gör jag det.
Visst kommer den att dra in pengar... men jag måste få göra den här filmen.
Jag gör vad som helst för att få dig att gå härifrån.
Gör din förbaskade film.
Lång åkning...
Halvbild, närbild, och tillbaka...
Halvbild... Vad är det för optik?
24 mm. Den använde vi i "Den långa resan hem".
Kör akten en gång till!
Din själviska jävel...!
En "god vän" från filmbolaget skickade det till mig.
Jag trodde att vi hade skrivit det tillsammans...
"'Citizen Kane' av Orson Welles." Har du tagit bort mitt namn...?
-Nån av flickorna har skrivit fel. -Du tog bort det, du får inte göra så.
Jag äger manuset och gör vad jag vill!
Jag tog dina 350 sidor fyllosvammel och förvandlade dem till en film.
Nu ska jag regissera fanskapet. Tack, jag har allt jag behöver. Och ring inte.
I dag...
I dag börjar ett stort äventyr.
Tillsammans ska vi berätta en viktig historia.
Och jag har ingen aning om vad jag ger mig in på.
Ni har mer erfarenhet än jag och kan era jobb-
-och jag håller fortfarande på att lära mig mitt.
Jag ber om tålamod om hjälp.
Och så vill jag be er att våga gå lite vilse med mig.
Att träda in i ovisshetens mörka skog.
För jag tror att vi kan upptäcka något enastående tillsammans.
Jättebra, och var vill du ha kameran?
Ska det här föreställa ett regissörs- kontrakt? Det är rena självmordet!
-Fanskapet har oss i ett järngrepp! -Jag litar på honom.
-Har du sett 24:an? -Ja, otroligt.
Nej, nu...
Tre scener gjorda, två med dialog, när han skulle prova kameravinklar.
-Karln är helt klart anarkist. -Ja...
...som ligger två dagar före i tidsschemat...! - 281.
Titta rakt in i kameran! - Replikerna är inte viktiga just nu.
Sätt dig här nu... - Det behövs inte! - Titta bara rakt in i kameran.
-Jag tycker vi kör det baklänges. -Det tycker inte jag.
-Samarbete... -Fort ska det gå!
Tack, det var fantastiskt! Underbart, verkligen.
I nästa tagning kanske du kan gapa lite mindre - en mer subtil version.
Vi måste förstås göra en omtagning... Jag är borta på sminket.
Du kan inte förstöra en kamera, de är dyra!
Jag vet, det känns hemskt tråkigt.
Vi har lånat en - stulit, egentligen - men det märker de först på måndag.
Jag behöver Agnes en dag till... Tack, nu måste jag sluta.
Vad är det?
Rosebud?
Det kan jag berätta om.
Bryt! En gång till.
Rosebud?
Fortsätt.
Det kan jag berätta om.
Bryt! En gång till.
Du kan inte göra 56 tagningar...!
Det är filmens klimax. I två timmar har publiken undrat vad Rosebud är.
-De måste tro att de ska få veta det! -Det är en replik. Inga fler tagningar.
ORSON LIGGER REDAN EFTER
ORSON BÖRJAR KOMMA IGÅNG
UNDERBARN ÖVERSKRIDER BUDGET
Full - än sen? Du bryr dig bara om dig själv.
Du vill bara övertyga folk om att du älskar dem för att de ska älska dig...
...men du vill bara ha kärlek på dina egna villkor.
-Ska vi bryta? -Nej, fortsätt.
Förlåt. Fortsätt var du vill.
Full - än sen?
Jag ser på dem och de ser på mig och väntar på...något lysande...
...men det gör jag också.
Ett inspirerat ögonblick som ska övertyga dem om att jag...
...är värd all tid, besvär och pengar de lagt ner.
Men det är jag ju inte.
Jag är en bluff som bara bryr mig om mig själv, inte sant?
Inte vet jag, är det vad du anser?
Jag vet inte vad jag anser, det är det som är problemet.
Jag vet bara att jag saknar dig och...
Jag undrar om du vill komma tillbaka.
Först ville du ha bort mig. Nu är jag borta.
Förlåt mig.
Det här är arbetsmanuset vi använder, jag tänkte att du ville se det.
Har jag berättat om min far?
Han var alkoholist, pappa.
När mamma dog fick jag följa med på hans affärsresor. Europa, Kina.
Det var väl ett sätt att få se världen. Richard Welles och hans underbarn.
Men han söp och det blev pinsamt.
Jag började förakta honom, jag var ju så briljant.
När vi kom hem och jag börjat skolan bröt jag med honom.
Jag vände honom ryggen eftersom han inte fick hindra min genialitet.
Han skrev brev som jag aldrig besvarade.
Han ringde och jag ringde aldrig upp.
När han kom för att hälsa på lyckades jag alltid vara upptagen.
När jag sedan såg honom igen låg han i en kista. Jag var 15 år.
Plötsligt var han inte ett pinsamt fyllo längre.
Han var min far.
Mannen som hade visat mig världen.
Har ni gjort strandscenen än?
-Nej. -Bra. Den börjar på helt fel sätt.
WELLES HEMLIGA FILM BÖRJAR BLI KLAR
Närmare...
-Ser man skorna? -Ja, men inte huvudet.
Joe! Ställ dig här ett tag.
Kameran måste stå lägre.
Vi måste se upp till dem som pelare mot skyn, jättar som drabbar samman!
Vi har redan ältat det här! Kameran går inte lägre, välj en annan vinkel!
-Vad fan gör du? -Han river upp golvet.
-Klockan är fyra på morgonen. -Bästa tiden på dygnet.
Har jag hejdat de heliga reformerna?
Är det så de vill ha det, så...
Folk vill tydligen hellre ha Jim Gettys.
Du talar om människor som om du ägde dem.
Jag är dödstrött, Orson. Jag minns inte replikerna!
Du är full och arg - använd det.
Alla går inte på tabletter, människor behöver sömn.
Bra, säg repliken nu. Du har väntat i veckor, törs du inte längre?
Du bryr dig bara om dig själv.
Du vill bara övertyga folk om att du älskar dem för att de ska älska dig-
-men du vill bara ha kärlek på dina egna villkor.
Skål för kärlek på mina egna villkor...
...för det är de enda villkor vi känner till - våra egna.
-Bryt! Vilken är nästa scen? -Nu är vi klara.
Vi är klara.
Då skålar vi på riktigt.
SKA GULDGÅSEN ÄNTLIGEN LÄGGA ETT ÄGG?
Det är Hedda. Din stygga gosse!
Jag skulle få se ditt mästerverk först av alla, och så är det pressvisning.
-Det är bara en arbetskopia. -Arbetskopia?
Det där har jag hört förr. Vi ses i kväll!
Lilla skit.
-Hemskt: ingen musik, inte ens synkat. -Lugn, de har sett arbetskopior förut.
-Varför måste just Hedda komma? -Man gör en massa martinis och ber.
Vad betydde det?
Mr Hearst...! God dag. Jag är så glad att vi får talas vid.
Jag ville bara tala om att jag såg Orson Welles-filmen i går kväll.
Den allra första visningen.
Det är bara en sak jag inte förstår...
Jag förstår inte varför Louella inte har berättat för er...
-...att den handlar om er. -Om mig? In i minsta detalj?
-Tack för att ni berättade det. -Det gjorde jag så gärna.
-Miss Louella Parsons är här. -Utanför? Be henne vänta ett tag.
Jävlar...!
Schaefer...! Jag måste få se Welles-filmen.
-Jag skulle precis ta ett glas... -Tio på förmiddan?
-Och jag vill se den i dag. -Det kan bli lite svårt.
Chefen själv vill att jag ser den i dag.
Bad han dig om det själv? Hearst?
-Jag kommer klockan tolv. -Vilken lycka...!
Du fortsätter sjunga, Susan. Jag tänker inte göras till åtlöje.
Du? Det är jag som måste sjunga, jag som blir utbuad! Låt mig vara!
Allt är om er: kriget mot Pulitzer, slottet, Marion.
-På vilket sätt då? -Pusslen och karriären.
Han lägger ner en förmögenhet på att göra henne till stjärna. Och så...
...drickandet.
-Fortsätt. -Filmen är helrörig, "konstnärlig".
Allt kretsar kring en kälke som heter Rosebud som han hade som barn.
Hans sista ord är om kälken Rosebud han hade som barn, helt obegripligt.
Rosebud...
Vårt liv är alltså föremål för åtlöje...
...ända in i minsta privata detalj.
Tack ska ni ha.
Jag har ytterligare en fråga...
Varför fick vi inte veta något tidigare?
Jag betalar er rundligt för att ni ska vara mina ögon och öron i Hollywood.
Kan ni inte tillhandahålla den enkla tjänsten så behöver jag er inte. Tig.
Den här unge mannen har gjort en film som i detalj redogör för mitt liv.
Den har gjorts av ett stort filmbolag och ni kände inte till det.
Han ljög för mig, såg mig i ögonen och sa att den inte handlade om er...!
-Vad vill ni göra när nån ljugit för er? -Hämnas.
Bra. Håll kvar den känslan. Låt den ge er kraft.
Den ska ge oss båda kraft.
-Randolph...! -Louie.
-Hoppas jag inte kommer olägligt. -Inte alls.
Vilket förfärligt ställe det här är, jag känner mig alltid smutsig i stan.
Du måste köpa stället i närheten av slottet.
-Det vore härligt, men affärerna... -Det är därför jag är här.
-Du känner väl till "Citizen Kane"? -Ja, RKO.
Den handlar om en tidningsutgivare, som jag själv.
På tok för lik mig själv.
Ingen vill få sitt privatliv utlämnat åt den nyfikna biopubliken.
Om ni förstår vad jag menar.
Att släppa den här filmen kan inte gynna någon.
Stäm honom, det skulle jag göra.
Tack, Louie, det ska jag lägga på minnet.
Vad sägs om att spela lite golf när jag ändå är här?
Vi kanske kan få med oss mr Warner.
Och mr Cohn och mr Selznick och mr Goldwyn.
-Vi kommer inte in där. -Det stämmer, ja.
Vad dumt av mig. Jag glömmer att ni är judar.
Det är det många som glömmer, om de nu överhuvud taget känt till det.
Se vad du kan göra åt den här "Citizen Kane"-filmen.
Ja, och mr Hearsts skadeståndskrav blir enorma om ni släpper filmen!
Då får ni åka till New York och sätta upp Shakespeare med underbarnet!
-Kan jag få tala med Hearst? -Det gör ni...!
The Journal gick hårt åt Roosevelt.
Du borde låta honom vara, han är ju faktiskt president.
Han är bolsjevik. Han lär dra in oss i kriget mot tyskarna inom ett år.
-Jag tar nog med fotot av rullstolen. -Gör inte det.
VÄLSIGNA SLOTTET
De har ringt.
Tack, Joseph.
-Vad är det? -Inget du ska oroa dig över.
Vad är det?
Jag fick avslag på min begäran om avdrag på skulderna.
-Hur mycket? -Det är inte...
-125 miljoner. -Har vi 125 miljoner dollar i skulder?
Ja.
Hur kan man ens få 125 miljoner i skulder?
Man köper saker.
Första scenen visar Monument Valley. Höga stalagmiter och en enda gestalt.
En tyst man, en ensam man. Vem är han?
-Vill du filma Jesu liv? -Erkänn att det skulle dra folk.
Vi gör den som en modern västernfilm och spelar in den i Mojaveöknen.
-Nu vill han spela Jesus. -Och bli korsfäst. Har du läst Louella?
Jag försöker arbeta!
Förlåt, Berny, vi går ut. Det låter mycket bra.
Är jag uppkomling eller dilettant nu? Fast det kan hon väl inte stava till.
"Filmindustrin väljer att anställa sjaskiga utlänningar och flyktingar."
"Inser de inte att det är depression? Ska inte riktiga amerikaner få jobb?"
-Hon skriver i alla fall inte om Kane. -Det är kodspråk till bolagscheferna!
"Sjaskiga utlänningar och flyktingar", vilka tror du det är?
-Peter Lorre? -Vilka äger alla filmbolag? Jo, judar.
Än sen? Det är du med.
Det här är bara första utfallet! Nästa gång skriver hon "judar".
Det gör bolagscheferna vad som helst för att förhindra - det vet Hearst!
-Dödar de mig då, tror du det? -Fråga Thomas Ince.
Vi måste kunna höra musiken.
Han vet. Inser du vad det innebär - att han vet? Han vet.
Vad är du så rädd för? Filmen är redan gjord!
Och den kommer aldrig att släppas.
Det tillåter inte Hearst, inte cheferna. Den filmen kommer aldrig att visas.
Är du på deras sida, Mank? Det låter så. Är du det?
-Det var ju du som skrev manuset. -Och jag sa att det skulle gå så här!
Vi har fått betalt, nu går vi vidare.
Jag tänker inte gå vidare!
Vilka är de egentligen?
Vilka är det som du är så rädd för? Vad är det för futtiga jävla män?
Kontorschefer...!
Nu är vi klara, vill ni höra?
Stäng av.
Stäng av!
Vill ni vara vänliga och gå.
Han har lämnat ut oss helt och hållet.
En tokig gubbe och hans hora... köpt, precis som en av hans statyer!
-I filmen gifte de sig åtminstone! -Den filmen...
Jag är inte sån, jag vet vad jag försakade för att leva med dig.
De har till och med tagit med det förbaskade pusslet...!
Varför har de gjort så mot oss?
Begriper han inte vilka makter som styr honom?
Ring upp Louella Parsons - nu!
Tror han är konstnär. Det är inte konst - det är en styggelse!
Han är en skojare, skvallerhans och bluff!
Använd bilderna.
Vad har vi här, då?
Bögar, kommunister och narkomaner.
Filmstjärnor som sätter på negrer och småflickor. Och judar.
MGM, Warner Brothers, Columbia, Disney och Fox.
-Hela Hollywood. -Vad vill ni?
Skrota "Citizen Kane". Jag skiter i hur.
Chefen har använt sina kontakter och jag mina - nu är det er tur.
Om den här filmen släpps-
-så går jag ut med bilderna och ställer till med ett herrans liv!
Joe... Hur illa är det?
Berätta hur illa det är.
Mycket illa.
Jag funderar på Examiner i Chicago, den säljer mycket sämre än Tribune.
Vi borde köpa Tribune, bli av med konkurrensen.
Och så har jag inlett en kampanj mot mr Welles och hans tarvliga lilla film.
Ingen vill ha hand om premiären.
Då har vi premiären i Dallas, Detroit, Kalamazoo...eller i ett cirkustält!
Vi måste visa den, det är vårt bästa försvar! Får vi pressen på vår sida...
Det är han som är pressen!
Aktieägarna i New York är skitskraja.
Om vi inleder en kampanj mot Hearst så förstör han varenda RKO-film!
Jag är själv på vippen att få sparken och jag är den ende vän du har kvar.
-Vi måste gå ut i radio... -Tror du att det här är en lek?
Vet du hur många anställda RKO har?
Du kan begå självmord om du vill, men du ska inte få dra med oss!
Vi måste tala om för folk vad han försöker göra.
Nej, säger jag!
-Det gäller arbeten, mat på bordet! -Nej, att de får skrota min film.
"Min film..." Gud, vad jag är trött på att höra det. Det är min film också!
Men det är hans liv!
Hur kan du försvara honom? Han är ett monster, ett själlöst monster!
Tror du på det där själv? Du är det själlösa monstret!
Hör på nu... Det är allt jag har!
Det är allt jag har, George.
Och vems fel är det?
-Förklara det för mig, då. -Det finns inget att förklara.
Miljontals dollar varje år på konst och statyer - "inget att förklara"?
-Jag tänker inte försvara mitt liv! -Det begär jag inte heller...
...men vi är i knipa, det måste vi kunna prata om.
Vi är inte i någon "knipa".
Du måste se sanningen i vitögat.
Nu är det slutdiskuterat.
Du har inga pengar kvar, ingen annan vill säga det, du har gjort av med allt.
Du kan inte köpa Chicago Tribune, inget annat heller!
Nu är du överdrivet teatralisk. Jag behöver faktiskt Tribune.
Nej, du behöver ingenting alls!
Vad kostade den där statyn, t.ex?
-1600 -tal från Avignon, i Frankrike. -Jag vet var fan Avignon ligger!
-Använd inte så grova ord! -Behövde du den? Behövde du något?
Jag ville ha den.
Det är skillnad mellan att vilja ha och att behöva.
Inte för mig!
Vill du bara kunna visa hur stor du är?
Just precis! God natt.
Vart ska du...
Du ska inte bara få gå den här gången!
Du är motbjudande när du dricker.
Det skiter jag i, det här måste vi prata om.
Du är grov, sjaskig och oattraktiv och nu har vi pratat klart.
Dra åt helvete, mr Kane!
-Det här tolererar jag inte. -Jag vill bara förstå...
Nej, du vill fördöma mig, som alla andra.
Du vill peka finger åt tokgubben som förköpt sig.
Som sitter inlåst i sitt fåniga slott och kämpar förgäves mot allt.
Det finns inget att förstå.
Bara det här:
Jag är en man som kunde ha blivit stor...
...men inte blev det.
Jag var 18 när vi träffades och han var 50.
Jag såg guldringen framför mig, han skulle göra mig till stjärna.
Det gjorde han också.
Jag ville göra komedier, fåniga saker.
Men han tycker inte att komedier är tillräckligt fint.
Gav mig bara roller i kostymfilmer.
Carole, den här "Citizen Kane"-filmen...
...som ska handla om honom och allt, och Susan Alexander ska vara jag.
Marion, alla vet att du inte är sån.
Men det är det jag är. Jag är sån.
En liten flicka från ingenstans som träffar en man...
...och han härskar över hela världen.
Och någonstans på vägen tappar hon bort sig själv.
Du blir bara galen av att tänka så.
Du var en lysande stjärna.
Du hade tur, det borde räcka.
Plötsligt gör det inte det.
Det är ett helvete att tänka tillbaka och undra:
"Vad kunde jag ha blivit?"
Kan jag hjälpa er med något?
Herre min skapare...!
Hur mycket, för alltihop?
Ni har fått mitt PM. Vad ska vi göra?
-Hur fan orkar Hearst bry sig? -Nu gör han det.
-Skulle Louella verkligen göra det? -Absolut.
Louella och Hearst kan dra åt skogen.
Det här drabbar oss alla, vi måste kämpa emot.
Alla har inte gjort "Borta med vinden". Vi har inte råd med principer.
Vi måste tänka på pengarna.
Vilka känner inte redan av det? Allt judeprat...
Nu bojkottar han RKO-annonser. Sen blir det Warners, Fox eller Columbia.
Han har trängt in oss i ett hörn. Datum, klockslag. Fotografier...!
Han har väl ingen hållhake på Musse Pigg?
Men på dig och J. Edgar Hoover, så du kan säga adjöss till barnen direkt.
Du sätter i alla fall inte på Snövit på några foton. Jag har Errol Flynn.
Du är klipsk, Louie. Du har inte kallat hit oss utan att ha en plan. Berätta.
Vi köper filmen...
...och förstör den.
Vi samlar ihop ett gemensamt kapital och går till George Schaefer...
...och köper negativet och alla kopior av "Citizen Kane" och bränner dem.
Om ingen opponerar sig inom fem sekunder så har förslaget antagits.
Då, så.
"Vad vinner en man på att erövra hela världen om han förlorar sin själ?"
Då svarar väl Johannes Döparen: "En natt med Rita Hayworth."
George, vad bra! Titta, inte en enda ateljétagning. Det blir förstås dyrt...
-Du ska nog sätta dig ner. -Jag vill inte sitta.
Cheferna på de andra bolagen bjuder 800 000 för negativet och alla kopior-
-för att bränna dem. De gick till aktieägarna.
Jag har talat med Swanbeck... Jag tror de säger ja.
Din skit.
Din svekfulla lilla skit.
-Det är inte Georges fel...! -Håll mun.
Vill du ta min film, George? Var det därför du kom hit?
Ta den, då.
Men varför inte ta allt?
Allt jag är, allt jag skulle kunna bli, finns i den filmen! Ta den, bara!
Förlåt mig...
Men snälla, ge mig en sista chans.
Låt mig åka till New York och tala med aktieägarna, sen slipper du mig.
Spader ess.
God dag.
I dag invaderade en tysk man Grekland.
Han har redan slukat Polen, Danmark, Norge och Belgien.
Han bombar London i detta nu.
Överallt krossar han sina undersåtars liv och frihet.
Han syr fast gula stjärnor på deras kläder och tar ifrån dem deras röst.
I det här landet har vi kvar vår röst.
Vi kan argumentera, sjunga, och bli hörda eftersom vi - just nu - är fria.
Ingen kan tala om för oss vad vi ska säga eller hur...
Mina herrar...
Jag är en röst, det är allt. Min film är en röst, en åsikt, ingenting mer.
Människor dör i Europa, snart även vi-
-så att vi ska kunna höja oss över tyranner och diktatorer.
Vill ni ge alla i USA budskapet att en man kan ta ifrån oss våra röster?
Vem är då mr Hearst... och vem är mr Welles?
Mr Hearst byggde ett palats av tegel och murbruk, småkrig och många lik.
Mr Welles byggde ett palats av illusioner.
En målning på en glasskiva, ett kameratrick.
Det är ingenting...bara en dröm.
I dag har ni möjligheten att låta drömmen segra.
Tack.
Premiär den 1 maj.
Det var ett fint tal, men du hade tur.
Hearst har försatts i konkurs.
Fina tal kan förändra världen.
Du menade det väl?
Har det nån betydelse?
Ja!
Det har betydelse.
Vi lägger ner tidningar och radio och ska avveckla andra tillgångar snarast.
Marken i Mexiko, konst och antikviteter.
Mr Hearst har vigt sitt liv åt konstsamlingen.
Gimbels i New York sköter auktionen. De upplåter ett helt våningsplan.
Ni blir tvungen att åka dit och skriva under papperen.
Vi vet inte om vi kan behålla slottet.
Marken har ett visst värde, vi kanske kan behålla den som en investering.
Kanske stycka upp den och bygga bostäder.
-När kommer det ut? -Vi kan inte hålla det hemligt.
När auktionen utannonseras och tillgångarna avvecklas.
Släpp taget om det.
Jag vet inte om ni minns mig. Orson Welles.
Jag vet vem ni är.
Då vet ni att min film har premiär i morgon. Jag ordnar gärna biljetter.
Jag undrar... Har ni nån aning om vad ni har ställt till med?
Har ni det?
Mycket väl. För varje synd som ni beskyllt mig för har jag hundra till.
Men en mans privatliv bör inte bli allmän egendom.
Vad ni än har läst vill jag se min film som mer än blottandet av en mans liv.
Och vad skulle ni kalla det?
Min man vinner världen och förlorar sin själ.
I vissa kretsar skulle det anses vara ett rimligt byte.
Det är inte mitt liv ni har saboterat med er film.
Min kamp mot världen är snart över.
Er, däremot, har precis börjat.
Lycka till, mr Welles.
Kane hade tagit emot biljetterna!
-Jag fyller år i veckan: 26. -Har den äran.
Är det inte härligt att se snobbarna klä upp sig som inför en offerritual?
-Ska du se den? -Jag vet hur det slutar.
Rosebud är kälken...!
De lär ändå avsky den. För lite när- bilder, för många New York-skådisar.
-Sluta...! -Slappna av, du har gjort en bra film.
-Nu måste vi övertyga dem om det. -Ställer du upp bakom "Jesu liv" då?
Jag fick sparken i morse.
Jag gjorde mina val, precis om du.
Hela den här Hearst-mardrömmen... Vem kommer att minnas nåt? Ingen.
Vi får vara glada om de minns filmen.
-Vad har jag gjort? -Han klarar sig alltid.
Nu tar vi ett glas.
Visst lyckades vi?
Det beror på vilken sida man är på.
Jag menade aldrig...
Det gjorde du visst... men var det värt det?
Inte vet jag.
Jag kunde inte ha gjort annorlunda, det är väl bara sån jag är.
Det lär inte bli lätt...att ha gjort sitt mästerverk vid 26 års ålder.
Är det vad du tror - att jag blir utbränd vid så hög ålder som 26?
Alla stjärnor brinner upp, det är lågan som räknas.
Skål för lågan.
"Citizen Kane" hade premiär 1941. Kritiker- men ej publiksuccé
Hearst drog sig undan. Marion förblev hans älskarinna till hans död 1951.
Han tillät aldrig en enda annons eller recension av filmen i sina tidningar.
Orson Welles gjorde filmer livet ut.
Däribland "De magnifika Ambersons", "En djävulsk fälla" och "Falstaff".
Han dog 1985.
"Citizen Kane" anses vara den bästa amerikanska film som någonsin gjorts.